Herr Benedict och Nummer två saknas.
-Han kidnappade oss. -Han vill ha mig här.ive
Han framkallar glädje. Det är farligt.
-Sebastian? -Sebastian?
Blinka om du hör oss.
Om jag hade mer tid med honom,
kunde jag få honom att lyssna på mig.
Vi måste ta oss härifrån och ringa polisen.
Det känns som att vi sjunker.
Vi har ett litet deflationsproblem.
Vi är fripassagerare. Vi måste hitta nästa ledtråd.
Det kommer stå vart vi ska när vi kommer till Lissabon.
"Se upp mot stjärnorna. Flyg mot solen."
-Det är en stjärnbild. -Det är Apollos fågel.
Tågstationen i Lissabon är Sankt Apollo.
Jag borde ha förstått att de inte var vattenpolospelare.
De måste jobba under täckmantel för Curtain.
Fyra barn som reser ensamma i ett främmande land.
De är mina enda riktiga motståndare.
Behandla dem utan nåd.
Curtains gråa man.
-Hoppa in! -Snälla, kör nu!
Bil 15.
På väg till S:t Apollo med fyra stinkande amerikanska ungar.
Du vet väl att jag pratar portugisiska?
Nej, du pratar dålig portugisiska. Väldigt dålig.
Han har rätt. Din accent förolämpar nationen.
Lyssna på flickan.
Inga spår av Curtains gråa man. Jag fattar inte.
Jag trodde vattenpololaget skulle följa efter oss.
Varför skulle nån skicka ett idrottslag efter er?
Det är Curtain.
Han har nog flera team efter oss.
Precis. Han kidnappade herr Benedict och Nummer två. Nu är han ute efter oss.
Curtain har säkert planerat det här sen vi tog Viskaren.
-Hämnd är en rätt som bäst serveras kall. -Instämmer.
-Om vi låter de gråa fånga oss, då? -Va?
Har du blivit galen?
De tar oss nog bara tillbaka
till stället där herr Benedict och Nummer två är.
Samma gråa män som försökte hjärntvätta mig?
Hon har en poäng.
Då får vi vara försiktigare än nånsin.
Men om vi håller ihop kan vi överlista vem som helst.
Diskutabelt.
Det är oartigt att tjuvlyssna.
Ursäkta, jag talar inte engelska.
-Kom igen. -Hallå.
Hallå, 932 escudo.
Just det.
Resan tog bara tio minuter. Det kan inte vara så mycket.
Min mamma kalibrerade mätaren.
Hon är gammal och svag, men hon insisterar på att göra jobbet.
Hon är stolt över precisionen.
"Ner till centimetern", säger hon.
Men hon kanske bara är en simpel skurk? En lögnare.
-Min mamma. -Nej…
-Mätaren stämmer säkert. -Bra.
Niohundratrettiotvå escudo, snabbt.
Smörgåsbutiken har slut på bifana kl. 16.00.
Vi har bara 98 escudo.
Nittioåtta escudo.
Polis!
DEN MYSTISKA BENEDICT-KLUBBEN
BASERAD PÅ ROMANEN "DEN MYSTISKA BENEDICT-KLUBBEN"
AV TRENTON LEE STEWART
Vänta. Du behöver inte prata med polisen.
Vi kan betala i icke-likvida tillgångar.
Det är okej, konstapeln.
Vad sägs om en C-klämma?
Den är en extremt dyr och välgjord…
-Jag klämmer inte. -Okej.
Vad sägs om den här unika gradskivan?
-Tillverkad i Holland? -Nej.
-Nagelklippare? -Nej.
Läderhålslag?
Min tyska kikare med modifierad optik.
Jag kan inte släppa den.
Jag tar hela hinken.
Det är inte möjligt.
Du kan få två eller tre saker.
-Hink eller polis? -Men…
-Vänta. -Polis!
-Snälla. -Det räcker!
Här. Det är värt mycket mer än taxiresan.
Okej. Stick härifrån nu.
Kom ihåg det här ansiktet. Du får se det igen.
-Jag ser inga gråa män, gör ni? -Förhoppningsvis blev vi av med dem.
Kom igen.
Tack för att du lämnade ifrån dig halsbandet.
-Det var verkligen… -Förstör det inte.
PORTUGAL-POSTEN
Lystring, ett offentligt tillkännagivande. Fröken Grizzi Laura…
Baserat på nyckelns storlek och form
är den nog till ett skåp på stationen.
Se på Sherlock Holmes.
Vi skickas till en tågstation. Med en nyckel. Självklart är det ett skåp.
Kate kunde ha listat ut det.
Va? Jag står bara här och sköter mig själv.
Jag vet inte. Jag är hungrig.
Okej. Vi letar upp skåpen och sen äter vi.
Constance, vad är det?
-Vi måste skynda oss. -Vad pratar du om?
-Ser du nåt? -Vi måste hitta herr Benedict.
Nåt är väldigt fel.
Nathaniel! Det var lysande. Lysande!
-Du gillade sändningen. -Väldigt mycket.
Och den öppnade nåt. Jag har aldrig mått bättre.
Du är en visionär.
Jösses.
Jag skulle ljuga om jag sa att jag inte hört det förut.
Alla vetenskapsmedaljer, tidningsomslag,
hedersdoktorat, geni-stipendier, heder.
Det är mycket prestige.
Pengar, men de betyder inget.
De är damm i vinden.
Dina ord.
De betyder nåt.
Jag är stolt över dig.
Och nästan bisarrt glad.
Ja. Glad.
Jag visste att om du gav det en chans skulle du se värdet i det jag gör.
-Vi ska inte strida mot varandra. -Nej.
Tillsammans kan vi göra ännu mer fantastiska saker.
Två delar är större än helheten.
Vulkandemonstrationen vi gjorde på barnhemmet.
-Minns du det? -Kvicksilvertiocyanat.
Den svällande reaktionen var din vision.
Men det funkade inte förrän du löste centralkanalen.
Det otroliga molnet av rök och aska!
Jag hostade upp svart sand i en vecka efteråt.
En ofantlig mängd.
Som vi brukade säga: "Inget pris är för högt."
"Att betala för upptäckten."
Det är skönt att vara tillbaka, Nathaniel.
Det är det.
Men det är nåt som stör mig.
-Ja, det är din kollega. -Nummer två?
Hon verkar påverka dig
och slår mig inte som särskilt glad.
Tror du att vi kan övertyga henne om våra ädla avsikter?
Så som jag känner nu verkar allt möjligt.
Underbart.
ENZOS PAJER OCH BAKVERK
POST, POLIS, SJUKHUS
-Milligan. Vårt bagage är borta. -Det vet du inte.
Jag vill bara hitta Kates turjacka.
Vi kanske borde försöka ta oss till Lissabon.
Jag är trött på föräldraskap.
Jackor kan köpas. Just nu behöver vi en bil.
Hur långt efter barnen är vi?
Det vill du inte veta. Vilket leder mig till en mer känslig punkt.
-Fröken Perumal. -Ja. Va?
-Var är hon? -Jag vet inte.
Men jag vet att hastighet är vår prioritet nu.
Jag har stor respekt för lärare,
men vi kanske inte behöver hennes kunskaper just nu.
Jag vet inte. Hon gav mig kloka råd om luftskeppet.
Om räddningsaktionen?
Så här gör vi.
Vi kan fartyget. Det går fortare utan henne.
Och viktigast av allt,
utsätter vi henne inte för fara
där hon inte är beredd på…
Vad tycker ni?
Jag lånade den från gården.
-Du stal den. -Jag lämnade gott om kompensation.
Dubbla värdet på fordonet, plus lite extra för besväret.
Och ett tackbrev. Noggrant skrivet.
Vackert, till och med.
Jag gjorde en kompass.
Det är lätt att magnetisera en synål.
Lägg den i syltburken och voilà.
Jag har kartlagt den snabbaste vägen till Lissabon.
Det är 145 km söderut, vilket är ditåt.
-Jag är imponerad. -Det finns ingen nyckel.
-Har du tjuvkopplat den? -Det finns saker du inte vet om mig.
Kom igen.
SKÅP
Lystring, ett offentligt tillkännagivande…
EUROPEISKA JÄRNVÄGSSYSTEMET VECKOPASS - OBEGRÄNSAD ANVÄNDNING
Fyra pass för obegränsade tågresor i Europa.
Ska åka vart som helst?
"Bra gjort, mina vänner. Ni är på rätt spår.
Nu måste ni gå ombord på rätt tåg." Undertecknat, herr Benedict.
"Som en racerbil eller ett tåg, backade en, men förblev densamma.
Constance har gåvan, så ni behöver inte låna eller råna.
Bara ögat kan göra jobbet."
"Undersök det. Det kräver vidare utredning.
Genom vänskap ser klubben sin nästa destination."
Rim är ett plåster för klåpare.
-Som Poe? Frost? Dickinson? -Klåpare.
Constance har gåvan.
Jag har många gåvor.
Herr Benedict kanske menar Constances mediala förmåga.
Precis. "Bara ögat" kan syfta på att Constance använder sitt tredje öga.
Spåkvinnorna på cirkusen kallade sina övernaturliga krafter det.
Jag vet inte. Vill verkligen herr Benedict
att vi ska förlita oss på nåt så ovetenskapligt som intuitiv kraft?
Herr Benedict har bott med Constance ett tag nu,
-så han kanske vet hur… -Jag vet vad gåvan är.
Har den äran i dag
-Önska dig nåt. -Jag vill vara fri från kommandon.
Här.
-Snyggt. -Vill alla ha en bit?
Ja. Snälla.
Choklad.
Varför använder du inte den här istället?
Vi är i Europa på din födelsedag.
Det blir svårt att överträffa det här, men jag gillar utmaningar.
-Ska vi? -Självklart.
Constance, dagen då du föddes,
är du nyfiken på att höra om den dagen?
Om var du kommer ifrån, om människorna och platserna
-från när du var för ung för att minnas? -Jag mår bra.
-Bra? -Ja.
Jag har en säng, böcker, mat, folk, en bra schackpartner.
Det här är mitt hem. Jag mår bra.
En välgrundad poäng.
Men om du är nyfiken kan jag hjälpa dig.
Jag glömde nästan. Jag har en födelsedagspresent till dig.
Varsågod.
Den här är lite ful.
Den kanske blir finare med tiden.
Varför sa du inte att medaljongen var från herr Benedict?
Du borde inte ha gett bort den.
Vi kunde ha kommit på en annan lösning.
Du offrade den. För min hink.
Kate klarar sig inte utan hinken.
Jag vill inte plocka upp spillrorna.
Du och Sticky håller utkik efter gråa män.
Reynie, jag behöver din hjälp. Följ mig.
Vi ska ta tillbaka din medaljong.
Dr Curtain behöver mig. Hoppas att det är viktigt.
Jag är redan upptagen.
Vi skulle inte störa om det inte var brådskande.
-Oroväckande. -Sebastian, vad gör du här?
-Varför har ni fängslat Sebastian och… -Paula?
-Titta närmare?
-De pratar inte. -De blinkar inte ens.
Vi hittade honom i skogen i går.
Och Paula i morse i fruktträdgården.
Vi ville inte oroa nån, så vi satte dem här.
Vad är problemet?
De utför ett djupt meditativt arbete.
-Eller… -Antyder du att dr Curtain
revolutionära system har nåt med det att göra?
De var några av dr Curtains tidigaste användare.
-Genomsyrade av metoderna. -För all del.
Berätta för honom.
-Det är inte vårt område. -Är han på bra humör?
Precis. Ingen kommer att berätta för honom.
Dr Curtain är ute på uppdrag och jag…
Vi är uppdragets väktare.
Vi ska inte störa hans viktiga arbete
och ta upp plats i hans hjärna
med nåt som uppenbarligen är en orelaterad sjukdom.
Hitta en läkare åt dem.
Det här kan säkert lösas.
-Vi jobbar på det. -Bara det bästa.
Bra.
Varje gång. Oönskad tomat.
Där är han.
Byt med honom. Du lovade att göra det. Du lovade mig.
Nej, han kommer inte… Det kvittar.
-Du lovade mig. -Han kommer inte märka.
-Kom igen. -Det är inte rättvist.
Hej, herrn. Jag åkte i din taxi från hamnen.
Jag minns. Det var nyligen.
Jag ville bara tacka igen för den eleganta taxiresan.
-"Eleganta"? -Jag uppskattar effektivitet.
Lite av en ingenjör.
Har inte du ett tåg att passa?
Kate, du ska göra det här.
Jag försöker bli en bättre människa.
-Vem bryr sig? -Jag är inte stolt över mitt beteende.
Jag måste ställa allt till rätta.
-Säg det. -Ge mig en sekund.
-Medaljongen. -Ett avtal är ett avtal.
Precis, men när den ena parten ljuger om nåt för den andra
är det inte rätt.
-Vad pratar du om? -Medaljongen är inte värd nåt.
Den är fejk. Den har bara affektionsvärde.
Och om jag ska vara ärlig, vilket jag verkligen försöker vara
just nu… Inte mycket av det.
-Vi lurade dig. -Nej, det är ett trick.
-Toppen. -Vart ska du?
Mitt samvete är rent. Tack.
-Jag har inget att säga. -Stanna.
Ge mig hinken, annars ringer jag polisen.
Det går inte.
Affären är avklarad, men jag kan byta mot nåt bättre.
Jag vill ställa allt till rätta.
Vänta. Vad var det första?
-Det här? -Den du satte tillbaka.
Jag trodde du försökte lära dig en läxa i ärlighet.
Seger.
-Bra bluff, partner. -Vi måste lista ut hur man använder den.
Vårt tåg kan gå när som helst.
Du hävdar att dr L.D. Curtain, den riktiga L.D Curtain,
kidnappade dig och höll dig mot din vilja?
Det gjorde han. Från gatan och in på hans område.
Och han håller kvar sin tvillingbror, herr Nicholas Benedict, mot sin vilja.
Kan du leda oss till honom?
Ja. Det kan jag.
-Bra. -Bra.
Det finns många gendarmer här
-som vill skaka hans hand. -Va?
Du verkar genuin och uppriktig på ett sätt jag sällan ser,
-men ditt påstående är nonsens. -Du baktalar en god man.
En av de bästa.
En man som bokstavligen hängav sig åt andras lycka.
Du vet inte vem han är eller vad han är kapabel till.
Han lyfte oss ur askan!
Han skapade askan!
Han skapade dem.
Äntligen sitter nån vid ratten och du bara säger nej.
Du låter som en person som ärligt talat
skulle dra nytta av tid i dr Curtains program.
Obligatoriskt eller inte.
POLIS
LYCKOREVOLUTIONEN AV DR L.D. CURTAIN
Vet du vad? Du har nog rätt.
-Tills vi ses igen. -Självklart.
Kom igen, Rhonda. Svara.
Vad är problemet? Varför stannade vi?
Bensinen är slut.
Det finns en by där framme.
Långt där framme.
Jag kommer strax.
En känga?
Så du stal bensinen.
Jag lämnade gott om kompensation och ett tackbrev.
Har nån tuggummi?
"Undersök det.
Det kräver utredning.
Genom vänskap ser klubben sin nästa destination."
-Hm. -Vadå "hm"?
Jag ser ingenting.
Titta inte på den då. Undersök den. Som det stod.
En lins.
Det finns en värld här inne.
Tyskland?
Det är Tyskland.
Ja, tåg till Tyskland. Kom igen.
Hamburg ligger i Tyskland.
Frankfurt, Berlin, Baden-Baden, München, Mannheim.
Vi behöver information.
Och vi behöver det snabbt. Curtains män kommer när som helst.
Jag vill ha ett kvitto.
Vad händer?
Hej. Var har du varit?
Njuter du av att vara ensam?
Jag börjar med de goda nyheterna. Jag har hittat en väg ut.
Lastkaj. Pajbil. By.
Ungefär 20 kilometer bort.
Har min bror pajbilar? Stal du en pajbil?
Jag använde en pajbil.
Vad är de dåliga nyheterna?
Det handlar väl bara om perspektiv?
När jag gick till polisen trodde ingen på mig.
Alla tillhör Curtain-kulten.
Jag försökte ringa villan, men ingen svarade.
De försöker nog hitta oss, men hur?
Jag ringde min familj i Luxemburg. De svarade förstås inte.
Sen ringde jag Interpol och de var oförskämda mot mig.
Faktum är att vi är ensamma.
Så det är upp till oss att ta ner Curtain själva.
Ja.
Vad ler du åt?
Vad finns det inte att le åt?
Jag tänker bara på att allt det här kanske är ett val.
Och vår nuvarande status.
Att vi är kidnappade?
Nej, vår vilja att lära oss av det.
Att expandera.
-Åh, nej. -Vad?
Curtain gjorde sin grej med dig.
Om du menar min brors genombrott,
neurobeetendemässig prestation, ja.
Nej.
Jag vet vad du tänker.
Men jag kan försäkra dig om att
den här otroliga, nyfunnen glädjen
inte kommer att påverka min förmåga att göra det rätta.
Vi måste stanna här. För att lära oss mer.
Att förstå det här. Det här!
Här.
Vad ska jag säga?
Det finns inga tecken på fysisk smärta.
Inte kemiskt framkallad, inte katatoni.
Pupillerna svarar normalt, inga hjärnskador,
blödningar eller inre skador.
Jag har aldrig sett nåt liknande.
Det måste finnas medicin att ge dem.
Kanske en form av elektroterapi?
En rejäl stöt.
Herrn, jag är läkare. Nej.
Det finns ingen konventionell anledning till den här tomheten.
En till?
-En till. -En till.
"Som en racerbil eller ett tåg,
backade en, men förblev densamma."
-Herr Benedict är besatt av ord. -Det är han.
Själva orden, då?
Inte vad de representerar, utan vad de är.
-Kate, har du en penna? -Om jag har en penna?
Varje ledtråd har några ord
som är likadana framlänges som baklänges.
"Racerbil", "gjorde", "låna eller råna", "öga".
"Backade, men förblev densamma."
-De är palindromer. -Palindrom, Tyskland. Alla ombord.
Vårt mål måste vara en tysk stad vars namn är en palindrom.
Det finns bara sju platser i Tyskland
med en palindrom som namn.
Fyra är för små för att ha en tågstation.
Jag tänker inte ens fråga.
Allmän kunskap.
Där är det. Burggrub!
Det går om fem minuter.
-Vi borde… -Gå nu!
Plan skaka och baka. Verkställ!
-Vilken plan? -Sprid er!
Mina damer och herrar
BergenLiner SchnellerZug avgår nu.
-Mot Burggrub. -Vi gjorde det.
Mina damer och herrar
BergenLiner SchnellerZug avgår nu.
Förstärkning.
Jag borde ha planterat mer frukt.
De gick förbi Curtains gråa män som om de inte kände varandra.
Jobbar de inte ihop?
-De är en tredje part. -Legosoldater.
Som jobbar för vem?
-Vad nu? -Vattenpololaget är ombord.
Vi slutar kalla dem ett vattenpololag.
Det är en skam för sporten.
De bröt sig in och försökte kidnappa oss.
Som de kidnappade herr Benedict och Nummer två.
Nu är vi på ett tåg och ingenstans att ta vägen.
-Det här är en klassisk dödslåda. -Jag skulle inte säga ingenstans.
Dra ut några hex-skruvar, så kan vi hoppa ut.
Några brutna revben, kanske en axel ur led,
-men vi skulle överleva. -Ingen hoppar av ett tåg i rörelse.
Vad väntar de på?
Skydd av mörkret då alla sover.
Vi anfaller.
-Vad är det med dig? -De förväntar sig inte det.
Vi fixar det här.
Ikväll turas vi om att hålla oss vakna.
Om de gör sitt drag får hela tåget reda på det.
Vad är klockan?
Den är 16.37.
Din tur.
-Okej. -Du har inte sovit. Varför inte?
Det är inte direkt avkopplande.
Jag är upplivad.
Men… kan du göra det här?
-Ja. -Kan du?
-Ja. -Du har inte förberett dig.
Nu ska jag sova.
Constance? Constance!
Constance!
Vad händer?
Constance är borta.
Undertexter: Sara Terho